Часова компетентність майбутніх управлінців публічної сфери - Гой , Наталія; Жук , Ольга; Драбчук , Наталія; Мельничук , Василь (Insight: the psychological dimensions of society, 2025)
Метою є дослідження часової компетентності майбутніх управлінців публічної сфери у вимірах професійного становлення і розвитку. Методи. Вибіркову сукупність склали здобувачі трьох рівнів (n = 112), які навчалися за спеціальністю 281 “Публічне управління та адміністрування” Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника (Івано-Франківськ, Україна). Респонденти віком від 18 до 44 років, навчалися на денній і заочній формах (M = 25.12; SD = 5.03; Me = 25.00). Застосовано валідний, надійний і репрезентативний інструментарій: “Опитувальник особистісної орієнтації” E. Shostrom (1964); “Часова перспектива особистості” (Zimbardo, Boyd, 1999; адаптація О. Сеник, 2012); “Диспозиційна характеристика саморозвитку особистості” (Kuzikova, 2017). Результати. Установлено неочікувано достовірні зв’язки високого рівня значущості (p < .001) часової компетентності з параметрами часової перспективи, диспозиційним розвитком і рівнем навчально-професійної підготовки. Пояснено, що часова компетентність демонструє, наскільки здобувач живе сьогоденням, чи має він “синдром відкладеного життя” і чи не застрягає в минулому. Констатовано, що збалансована часова перспектива (група 1) достовірно переважила групу 2 – респондентів із часовими децентраціями за параметрами часової компетентності, диспозиційного розвитку й рівня навчально-професійної підготовки (p < .001). Дискусія і висновки. Обґрунтовано, що часова компетентність майбутніх управлінців публічної сфери є умінням раціонально планувати, використовувати робочий час, адекватно оцінювати складність завдань, готовність конструювати релевантну програму досягнення мети в часовому континуумі та правильно визначати витрати часу. Часова компетентність, що функціонує у вимірах оптимального профілю часової перспективи, є важливою складовою в навчально-професійній діяльності майбутніх управлінців публічної сфери. З’ясовані емпіричні факти містять наукову новизну і становлять інтерес для фахівців з адміністративного менеджменту.
Keywords: диспозиційний розвиток; адміністративний менеджмент; психологія управління; навчально-професійна підготовка; здобувачі вищої освіти; часова перспектива; часова децентрація