Компаративне дослідження емоційного вигорання поліцейських в умовах воєнного часу - Пономаренко , Яна; Зарічанський , Олег; Каламковік , Мартін; Зарічанська , Наталія (Insight: the psychological dimensions of society, 2025)
Метою є компаративне дослідження емоційного вигорання поліцейських в умовах воєнного стану з урахуванням відмінностей за статевим диференціюванням, стажем роботи та специфікою підрозділів поліції. Методи. Для реалізації поставленої мети було використано методику “Діагностика рівня емоційного вигорання” (Максименко та ін., 2006), що дозволила оцінити ступінь емоційного вигорання в професійній діяльності. Методикою оцінено три фази емоційного вигорання: напруження, резистенція та виснаження. Вибірка дослідження об’єднала n = 186 поліцейських, диференційованих за статтю (чоловіки – n = 120 осіб, жінки – n = 66 осіб), за стажем роботи (менше 10 років – n = 60 осіб, 11–20 років – n = 70 осіб, більше 21 року – n = 56 осіб) та специфікою підрозділів (патрульні поліцейські – n = 120 осіб, кримінальна поліція – n = 66 осіб). Результати. З’ясовано, що рівень емоційного вигорання поліцейських частково залежав від стажу роботи, статі та специфіки підрозділу. Жінки продемонстрували вищий рівень емоційної напруги, тривоги, депресії та психосоматичних симптомів, тоді як чоловіки володіють більшою самокритикою та незадоволеністю собою. Поліцейські з меншим стажем (до 10 років) демонструють тенденцію до підвищених проявів психоемоційного навантаження, зокрема тривоги й симптомів психологічного виснаження, хоча достовірно значущих відмінностей між групами за цими показниками не виявлено. Водночас достовірні відмінності за стажем роботи виявлено лише за шкалою деперсоналізації, де більш досвідчені працівники (понад 21 рік стажу) мають нижчі показники, що може свідчити про кращу адаптацію до професійних викликів. Змістові особливості роботи підрозділу також впливають на рівень вигорання: працівники кримінальної поліції, які працюють з екстремальними психотравмуючими ситуаціями (екcгумація), зазнають більшого емоційного навантаження, ніж патрульні поліцейські. Висновки. Дослідження підтвердило, що емоційне вигорання є суттєвим психологічним ризиком для поліцейських в умовах воєнного стану, зумовлене високим рівнем стресу й особливостями служби. Виявлено, що статеве диференціювання та специфіка підрозділу мають більш виражений вплив на рівень вигорання, ніж професійний стаж, що значущо впливає лише на рівень деперсоналізації. Результати підкреслюють необхідність розробки диференційованих стратегій психологічної підтримки, зокрема для молодих працівників та осіб, які працюють у психотравмуючих умовах, а також упровадження програм розвитку стресостійкості та емоційної витривалості.